Nezapomente. Tyto hradby jsou silou Troje.
Tak at' se žádný uspechanec nepokuší zaútocit,
dokud toto opevnení neposlouží svému úcelu.
Tak na místa!
Hektore, kam mám jít?
Za svou Spart'ankou.
Pojd' se mnou, bratre. Podelím se s tebou o spartskou krev.
Nech si muj díl.
Nejdou nám vstríc?
Doufal jsem, že Trojané pošetile rozptýlí své síly.
- Kde se utáboríme, Agamemnone? - Budeme pokracovat.
Neprodlužujme utrpení mé Heleny.
Utáboríme se v trojském paláci. Musíme hned zaútocit.
Na trojskou hradbu, Achille? Ne. Na to se musíme pripravit.
Odysseus má pravdu. Musíme se pripravit.
Nakonec se rídili mazanou radou Odyssea.
Rekové posílili predvoj a postavili útocné stroje
dost velké na to, aby stacily na trojské hradby.
Následujte Achilla!
Hektore!
- Na rampy. Zpátky! - Jsme obklíceni! Stáhnete se!
Vrat'te se do veží!
Na rampy. Zpet!
Zpet!
Polydore!
Je to dobrá válka, Parisi.
Hektor, mírumilovný clovek,
je ted' náš nejvetší válecník.
Dekuj Helene za svuj osud.
- Podekuj Parisovi. - Vdecím mu za život.
Ó velký Die, králi všeho,
odevzdáváme ti Polydora, prince Troji.
Prosím, sud' jej soucitne a chápave.
Necht' se Athénina nenávist nesytí na mém bezbranném synovi,
ale na našem zdejším zármutku.
My, trojští živoucí mrtví, splatíme jeho dluh
nadcházejícími lety v obklícení.
A Rekové se vskutku pripravili na roky obléhání.
Vyložili zásoby z lodí
a casem vyplenili a vydrancovali
malé vesnice v okolí.
Nesahej na ni!
- Voják rozkazuje veliteli? - Je moje.
Jsi velký, ale já jsem tvuj velitel, ochránce válecných koristí.
- Odved'te ji do mého obydlí. - Ne!
Agamemnone, jestli ji vezmeš, odjedu domu.
- Tak plav, mocný válecníku. - Agamemnone!
- On to tak nemyslel, Achille. No tak. - Plav domu, válecníku!
Ne, Achille!
Pryc! Pryc! Pryc!
Achille, Agamemnon nemluví za všechen náš lid.
Kojoti! Hyeny!
Už nikdy nebudu bojovat jeho bitvy.
Ale za Recko bojovat budeš.
Už ne.
Dlouhá léta Trojané
z bezpecí svých hradeb neustále konali nocní výpravy
do táboru útocníku.
- Heleno, jak jsi dokonalá! - Dívka, do které ses zamiloval?
Mej mou podobu neustále v mysli, Parisi.
Nebudu to potrebovat. Mám zdroj její kouzelné moci.
Objímám zde její živé teplo
a její duch mne následuje kamkoliv jdu.
Potom tedy o ni nemužeš prijít?
To, co clovek prožije a sdílí, nelze ztratit.
- Nikdy, Heleno. - Ale kdybys o mne prece jen prišel,
smíril by ses s tím?
Neboj se, nic se ti nestane.
Na zemi nic netrvá vecne, Parisi. Ani zármutek, ani radost,
ani zamilovaní lidé.
Drahá Heleno, hledáš stíny na nejjasnejším míste v Troji.
Zamilovaní nemají být slepí.
Mají vzhlížet k budoucnosti a pripravit se na odloucení.
Ne tak ponure, lásko. Setkáme se v Elysiu,
kde dlouhé roky jsou jen okamžikem.
Popluješ lodí. Já poletím na Pegasovi.
Na náš ostrov, Parisi?
Ó, bohyne na zemi, ucin mne svým polibkem nesmrtelným
a budeme žít z nektaru a ambrózie.
- Nevím, chci-li být tak nadpozemský. - Já také ne.
Kolik let budeme trpet, Trojané?
Jedinou úlevou je prímerí ke spálení mrtvých.
Svátek Troje, která kdysi prožívala št'astné casy.
Musejí si ti Trojané stavet pohrební hranice porád tak blízko?
- Jak dlouho mne budou obvinovat? - Prišli o mnoho milovaných, má paní.
Ukolébáni prísliby vecného míru.
Já sám jsem si myslel, že mír byl možný.
Myslela jsem si, že tomu utecu, ale není kam.
- Nikdo tu nemuže zvítezit. - Nech mne samotnou.
Paris mi prikázal, abych zustala, dokud bojuje.
Ríkám, nech mne samotnou.
Ne, prátelé!
Vyslechnete mne, Trojané.
Vydejte ji Spart'anum.
Vyžente Parise z Troje.
- Jestli vám to není po chuti... - Heleno, nechod' ven.
Mají nebezpecnou náladu. Nechala jsem je rozprášit vojáky.
- Chceš, abych opustila Troju. - Ne, Heleno.
Ne.
Nebýt Parise, prišla bych o Hektora. Své syny musím milovat stejnou mírou
a stejne tak jejich milované.
Jsi dobrá.
Veleknez ríká, že i bohové bojují.
Jedni straní Athéne a Recku, jiní Troji a Afrodité.
Jak bych ti potom mohla klást tuto válku za vinu?
- Mohu ji zastavit. - To nemuže nikdo.
Já ano.
Kdybych se vrátila k Rekum, k Menelaovi.
Vrátit se k nekomu, kým pohrdáš?
Pokud tím skoncí válka a Trojané opet zacnou Parise milovat...
- Nikdy by te nepustil. - A mohla bych ho já opustit?
- Musíš mi pomoci se rozhodnout. - Kdo by se stavel osudu?
Žádný smrtelník by se o to nemel pokoušet, Heleno. A pritom si ríkám,
je nekdo tak milý opravdu smrtelný?
Milý? Ne. Jsem vším, cím jsem být nikdy nechtela.
Byla jsem jen sobecká.
Kolik zoufalství, bolesti a pláce jsem zpusobila.
Není to vubec jako ten sen o ostrove.
Vrat' se k trojskému králi
a rekni mu, at' nám Helenu vydá na smluveném míste.
Varuj ho ale, at' nechystá žádné nástrahy.
Ujišt'uji te, pane, žádné nebudou.
Ona sama si preje návrat k Menelaovi.
- Je to její prání. Slyšíš? - Casto jsem to slyšel.
Pockej, posle.
Vzkaž pánovi od Menelaa, že požadujeme...
Ne, ne. Nic jiného.
Nic krome Helenina návratu. Trojané si prejí mír.
Jako mírumilovní muži prijímáme jejich nabídku.
Což se vrátíme s prázdnou?
S prázdnou, Menelae?
S Helenou a se ctí.
Jsi opovážlivý, bratre.
Až Trojané vrátí Helenu, dáme jim lekci,
že se nedáme jen tak koupit.
Chci, aby byl s námi Achilles, kdyby byly problémy.
Odmítá bojovat, pokud budeš ty velet
a tvuj zamilovaný bratr tokat tady na pláži.
Pak nedostane jedinou minci z trojské koristi.
Heleno?
Heleno!
- Kde je? - Tady není, Parisi.
Není? A kde je?
Odešla do reckého tábora.
Za Menelaem?
Rozhodla se ukoncit to nicení
a vrátit ti oblibu Trojanu.
- A ty ses s ní spikla... - Nebyla zde zajatcem,
ale samostatnou ženou, královnou s odvahou vetší,
než bych já kdy mela. Plula proti proudu nebeskému.
- On ji mít nikdy nebude. - Už je pozde, Parisi.
Nezabráníš tomu.
Pockejte, Trojané.
Vrátili jste Helenu, ale váš dluh tím není splacen.
Dluh?
- O žádném dluhu nevíme. - Že ne?
Kdo zaplatí za reckou krev prolitou na této pláni?
Zaplatili jsme trojskou krví.
Trojskou krví ve Sparte neplatíme.
Nezaplatí za výpravu tisíce lodí.
Prímerí melo jasné podmínky.
Výmenou za návrat Heleny jste slíbili
odplout od našich brehu.
- Duveriví pošetilci. - Postací jen dve veci:
Pul trojského pokladu než odjedeme
a potom tisíc hriven rocne.
Zajmete je jako záruku!
- Tady máš splátku, Menelae! - K bráne s ní!
Prived'te ji zpet do Troje!
Za nimi!
Za nimi! Za nimi!
Zpet! Vrat'te se!
Nejezdete moc blízko k hradbám.
Ne proti Hektorovi.
Patrokle! Patrokle!
- Prines mi brnení. - Ano, pane.
Dekuji, Trojane, že jsi nám prinesl Patroklovo telo.
Dekuji mnohokrát.
Synu, recká zrádnost prokázala, že nevedli pocestnou válku.
Heleno, díky tobe jsme zjistili, že chtejí korist, ne spravedlnost.
Prosím vás oba o odpuštení.
Kassandro,
víme, že jsi velmi moudrá.
- Co ješte víš? - Nová boure zachvátí oblohu,
ale na vine bude Athéna, ne Helena.
- Dekuji, Kassandro. - Taková odvaha zasluhuje odmenu.
Heleno, budeš trojskou princeznou.
Kde jsou Hektor a Andromache?
Mají udelit vavríny.
Kde je Hektor?
U Skajské brány.
Ocekává výzvu k boji za Patroklovu smrt.
Já ho zabil. At' Rekové vyzvou mne.
Hektor nechtel, aby ses utkal s Achillem.
- Byl Patroklovi oddán. - Hektor mu poslal jeho telo
s osobním pozdravem.
Achillovi se nevyrovná nikdo, ani Hektor.
Nesmí k tomu dojít.
Zarval steskem jako zvíre, pane, a poslal si pro brnení.
Tady jde.
Hektore!
- Je to zpeceteno, Andromache. - Achilles?
Jeho rukou padli muj otec a bratri.
- Dokud žiješ, mám je v tobe. - Chci žít, Andromache, pro tebe
a pro našeho syna.
Ta prilba ho vždy vyleká.
Modleme se, aby helmu vubec nepotreboval,
aby našel mír.
Do zbrane!
Vyhraje-li Achilles, dáme se do pohybu.
Okamžite zaútocíme na palác!
Pokud Achilles padne, stáhneme se a zvážíme jeden muj plán.
- Chrání jej štít nesmrtelnosti. - Mocný Die, dej mi najít jeho slabinu.
Achilles je mrtev!
Umírá recká odvaha, ne však naše lest.
Poraženi clovekem, opušteni bohy.
Pocítal jsem beh mesícu podle bitev, moru, hladomoru.
Ted' to všechno jeden dlouhý zlý sen.
Válcil jsem, když ješte vetšina z vás byla v plenkách, ale nikdy ne takto.
Nalod'me se a vyplujme domu.
Tak uciníme.
Mám plán, jehož predpokladem je vítezství Troje.
- Alespon toho jsme dosáhli. - To zní jako velezrada.
Budiž, ale bud'me realisté.
Nejmocnejší armáda sveta prohrála válku.
O cem sníš, Odyssee?
Sním o své manželce, dobré Penelope.
Sním o tom, že se k ní vrátím s veškerými poklady Troje.
- Ale jak? - Má to co do cinení s tím,
na cem Apagos a jeho družina pracují v lese?
Stavejí památník triumfu Parise a Heleny.
Dar bohyne Athény.
Posvátného kone tak velkého a nádherného,
že si jej Troja jiste zamiluje.
Zatrubte na odjezd hlasite, aby Trojané slyšeli.
Lode at' odplují a v lesech zustanou dostatecné síly.
Lode se vrátí za úsvitu.
Opravdu veríš, že si pustí tuhle obludnost do mesta?
To si piš. Budou Athéne nesmírne vdecní za vítezství.
A jejího skvostného kone královsky privítají.
Tak i Bakcha, boha révy.
Pripravte se, Rekové!
Nejprve zatroubili k ústupu, ted' povolávají muže k veslum.
Jejich pochodne smerují k mori.
- Nalodili se? - Brzy uvidíme.
Aeneas odešel na pobreží s pruzkumníky.
Odpluli. Jejich poslední koráb je na mori.
Nech zazní polnice! At' zapálí pochoden vítezství a nesou ji ulicemi.
Dobre, Priame.
- Naši hrdinové by si práli oslavu. - Zapalte pochoden vítezství!
Uvidíš Troju jako nikdy predtím.
Vidím ti ji ve tvári.
Otvírejte! Otvírejte!
Pohled'me znovu na svet!
Noc se na nás usmívá.
Podívej, Priame.
Chtel jsem te na to upozornit.
Rekové nám na prahu zanechali divný památník.
Mejme se na pozoru pred reckými dary.
Má sestra má pravdu. Tu d'ábelskou vec bychom meli spálit na pláni.
Souhlasím.
Neprítel neobdarovává.
Deti, to není dar od Reku,
ale predmet uctívání, jenž opustili.
Sire, lidé te prosí, aby si jej mohli prinést na nádvorí.
Bojovali dlouho a statecne. Neodepru jim to.
Otce, vyslyš mne.
To není konec nicení, ale zacátek.
Nesmíme být nevdecní
k bohyni, která byla na naší strane. Prineste toho kone.
Bude památníkem naší chrabrosti.
Ano, pane.
Je tak veliký a dokonalý.
Jak detinské byly mé pochyby.
Bál jsem se dreveného obra.
Pro koho ten polibek?
Pro Athénu, která odpustila své božské rivalce.
Závidíš, Afrodito?
Jsem jen Helena,
která si ríká, jestli kdy bude skutecnou Trojankou.
Když se Trojané podívají na tu plán,
což nebudou vždy myslet na Helenu Spartskou?
Všude vládne mír.
Nemusíme tady zustat.
Vezmu te kam budeš chtít, Heleno.
At' žije princ Paris a jeho Helena!
At' žije Helena!
- At' žije Paris! - At' žije Helena!
Osud, Parisi. Osud.
Zdá se, že není úniku.
Ani pred štestím.
Správne. A já jsem velmi št'astná.
Spart'ané!
Spart'ané, na palác!
Vpred!
Troja je ztracena, ale ty nesmíš zemrít.
Až zacnou plenit, bež k severní bráne.
- Myslíš, že ted' odejdu? - Nebo snad já?
Poslechni krále.
Aenee, postarej se o Andromache a o mého vnuka.
Parisi, Heleno,
prikazuji vám odejít.
Skvelé velení, Agamemnone.
Athéna te odmení veškerou slávou.
Prolomte to!
Heleno!
Chopte se jich! Vy ostatní, hledejte! Najdete ji!
- Neopouštej mne, Parisi. - To nikdy.
Parisi!
Parisi! Parisi!
Parisi!
Ach, Parisi! Parisi!
Myslela jsem, že jsem se ztratila!
Bohové jsou pri nás. Pojd'.
Parisi!
Na chvíli jsem si myslel,
- žes byla ta malá otrokyne. - To já jsem.
Jsem címkoli si preješ, cokoli si žádá tvé srdce.
Ty jsi mé srdce.
Parisi. Ne.
Vrátila se pro tebe má lod'. Jdi.
Smyj ze sebe jeho krev.
To by ani nešlo. Je to má krev.
Tohle nemuže být konec, Parisi.
To, co clovek prožije a sdílí, nelze ztratit.
Nikdy, Heleno.
Pak si neríkáme sbohem.
Vždy budeš se mnou.
A ty se mnou.
Titulky: SDI Media Group
Ripped by: SkyFury